Психологічні аспекти безпеки та приватності в цифровому середовищі - СПРАВЦЕВА, Катерина (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Психологія, 2024)
Вступ. Наголошено, що в умовах стрімкої діджиталізації суспільства та зростання кількості користувачів соціальних мереж до 5,5 мільярда осіб (67,1 % світової популяції) актуалізується проблема захисту приватності особистості в цифровому просторі. За даними Pew Research Center (2024), 79 % користувачів висловлюють занепокоєння щодо збереження персональних даних, при цьому кількість порушень приватності демонструє прогресивну динаміку. Мета дослідження – здійснити комплексний аналіз психологічних механізмів управління приватністю у соціальних мережах та розробити науково обґрунтовані стратегії захисту психологічного благополуччя користувачів. Методи. Дослідження засновано на інтеграції системного, особистісно орієнтованого підходів та соціально-когнітивної теорії. Використано комплекс теоретичних (системний аналіз літератури, мета-аналіз емпіричних досліджень, концептуальне моделювання) та емпіричних методів (психодіагностичні методики, нейропсихологічні дослідження, лонгітюдні спостереження). Проведено мета-аналіз 166 досліджень із загальною вибіркою понад 75,000 учасників. Результати. Емпірично підтверджено існування "парадоксу приватності" – розбіжності між декларованим занепокоєнням щодо захисту інформації та реальною поведінкою користувачів. Виявлено значущий зв’язок між порушенням приватності та погіршенням психологічного благополуччя: підвищення рівня тривожності та депресивної симптоматики. Нейропсихологічні дослідження продемонстрували активацію специфічних мозкових структур під час прийняття рішень щодо розкриття інформації. Розглянуто роботу зі шкалою цифрової резильєнтності. Ідентифіковано основні маніпулятивні стратегії в соціальних мережах: переконання (33 %), агітація (17 %), викривлення інформації (15 %). Висновки. Установлено необхідність комплексного підходу до захисту приватності, що інтегрує розвиток цифрової компетентності, медіаграмотності та психологічної стійкості. Обґрунтовано ефективність системи медіапсихологічної підтримки через взаємопов’язані напрями медіааналітики, медіатерапії та медіаосвіти. Результати дослідження створюють теоретичне підґрунтя для розробляння програм психологічного супроводу користувачів соціальних мереж та вдосконалення систем захисту приватності.