Життєві віхи та психологічні візії Івана Четверикова - ПРЕДКО, Денис; ЛЕВЧЕНКО, Юлія (Вісник Київського національного університету імені Тараса Шевченка. Психологія, 2025)
Вступ. Наголошено, що, незважаючи на те, що за роки незалежності України, з’явилися дослідження, присвячені історії вітчизняної психології, все ж залишається значна частина персоналій, діяльність та вчення яких невідомі науковому та широкому загалу. До таких персоналій належить Іван Четвериков. Результати. Присвячено автобіографічному наративу та ідеям українського педагога, психолога І. Четверикова. Дослідження фокусується на аналізі біографії, професійного шляху та внеску видатного мислителя у розвиток психології, педагогіки та соціальної науки. Досліджено методологічні засади його праць. Виокремлено основні напрями психологічних студій І. Четверикова, зокрема гуманістичний підхід (розгляд психології як інструмента для розуміння індивідуальної уні- кальності кожної особистості); взаємозв’язок між уявленням про Бога як суб’єкта, якому властиві особистісні характеристики (свідомість, воля, емоції, здатність до взаємодії) та формуванням і розвитком людської особистості; психологія любові (любов є не лише емоційним або культурним феноменом, але й складовою частиною людської природи, що ґрунтується на потребах прихильності та еволюційних стимулах). І. Четвериков, досліджуючи тему взаємовідносин між Особистістю та Богом, зосереджував увагу на діалогічному характері цих стосунків. Діалог, на думку мислителя, є не лише актом віри, але й шляхом до повноти життя та особистісного вдосконалення. Висновки. Визначено основні виміри освітньо-педагогічної та наукової діяльності І. Четверикова, зокрема релігійний та особистісно-психологічний напрями, та визначено їх роль у становленні вітчизняної психології.